Mladi namerno odugovlače studije kako bi iskoristili međunarodne programe razmene ili stipendije i otišli u inostranstvo, svesni da zavšetak fakultete u roku nije nikakva prednost na tržištu rada.
Foto: Pixabay
Mnogima je prva asocijacija na večite studente da su lenji neradnici kojima fakultet baš i ne ide. Međutim, mnogi od njih prolaze mnoge oblike neformalnog obrazovanja.
Najčešće su to seminari, besplatni časovi jezika, kampovi, studentska putovanja, ali i popularni programi za rad u inostranstvu.
Najpopularniji među njima je program „work and travel“, a studenti kažu da se zbog tri meseca rada u Americi, i te kako isplati obnoviti godinu na fakultetu.
- Nekada si bio cenjen ako imaš diplomu, a danas si samo jedan od mnogih – smatra Miloš S. student Pravnog fakulteta.
Miloš studira već 6 godina, nijedna godina mu nije propala, a iskustva sa studentskih putovanja vrede mu, kaže, više od diplome.
- Išao sam u Italiju na razmenu studenta, posetio sam London na usavršavanju engleskog i tri puta išao u Ameriku, a sva ta iskustva više će mi koristiti od diplome, za koju nikada nije kasno – kaže Miloš (26), kojem završetak studija nije još ni u planu.
Najteže mu je bilo objasniti roditeljima zašto obnavlja godinu, jer su njegovi, kao i svi ostali, očekivali da sve završi u roku.
- Završiti fakultet u roku je bitno u državama u kojima te čeka posao, a ovde ne znači ništa. U Americi i Italiji sam zaradio dovoljno novca da uplatim još pet godina fakulteta i opet odem negde, a da sam ga zavrišo sada bi bio na birou i tražio od mame dve marke za kafu – dodaje Miloš.
Da je završetak fakulteta u roku precenjen, saglasna je i Aleksandra Šestić, koja je zbog pritiska roditelja na vreme diplomirala i sada čeka na birou.
- Završila sam ekonomiju, dobila diplomu, stavila je na policu i tražim posao, tako već godinu dana. Žao mi je što nisam iskoristila studentske programe i otišla u Nemačku ili Ameriku, zato sada upisujem master. Ne zato što mislim da će mi doneti posao, nego da kao student iskoristim sve te mogućnosti – kaže Maja.
Pošto je uslov za sve programe da budeš redovan student, Aleksandra već sprema indeks i kaže da ga ovaj put neće koristiti samo za upis ocena.
- Prvo planiram u Ameriku, da zaradim malo novca i usavršim engleski, zatim sledeće godine i u Nemačku, da i taj jezik naučim. Sigurna sam da ću posle te dve godine imati više iskustva i znanja nego posle sve četiri godine fakulteta – kaže ona.
Da je neformalno učenje postalo deo obrazovanja savremene mlade osobe i da samo završiti fakultet više nije dovoljno, saglasni su i stručnjaci.
- Putem neformalnog obrazovanja mlada osoba stekne mnoge navike koje su formalnom obrazovanju nepoznate. Šteta je što studenti dane u klupama iskoriste da što pre reše ispite i pobegnu sa fakulteta, ili čak razvuku studije u nedogled jer im prija studentski život i nigde im se ne žuri – kaže Andrea Aleksić novinar i komunikolog.
Dodaje da je porazno što više naših studenta nema svest o lepoti studentskog usavršavanja i usvajanja znanja kroz seminare, treninge, kampove i niz drugih pogodnosti koje im se pružaju.
Neki zauvek odu
Iako su studentski programi zamišljeni kao prilika da mladi legalno odu u inostranstvo, zarade nešto novca i proputuju, neki su u tome videli priliku da zauvek napuste svoju zemlju. Tako nisu retki oni koji i nakon isteka vize ostaju da žive u inostranstvu, najčešće u Americi, pod cenu da se nikada više ne vrate kući.
Sociolozi tvrde da ovo nije ništa novo, već samo još jedan način „bežanja iz propale države“, te da ih možemo moralno osuđivati, govoriti da tamo nikada neće raditi u struci, ali da uzmemo u obzir da su američke satnice, kao naše dnevnice.